Naléhat - synonyma
Celkem nalezeno 19 synonym ke slovu naléhat.
Význam: Naléhat znamená tlačit, vyvíjet silný tlak na někoho, aby postupoval podle vlastního přání.
tlačit na (veslo)
Tlačit na veslo znamená veslovat intenzivněji, aby bylo dosáhnuto rychlejšího tempa.
opírat se <o co>
Opírat se
dotírat <na koho>
Dotírat se znamená trvalé naléhání, obtěžování či vytrvalé dotazy na někoho, aby udělal něco, co nechce.
vybízet <koho k čemu>
Vybízet znamená povzbuzovat někoho k činu či činnosti.
pobízet
Pobízet znamená nutit někoho k něčemu; povzbuzovat, podněcovat nebo vybízet k činům nebo činnostem.
vymáhat <co>
Vymáhat: vynutit si dodržení práva nebo nároku silou, nátlakem nebo právním postupem.
vynucovat <co>
Vynucovat znamená nutit někoho dodržet nějaké pravidlo nebo požadavek silou.
nutit <koho k čemu>
Nutit znamená donutit, násilím nebo nátlakem přimět k činu.
donucovat (k jídlu)
Donucovat znamená nutit, přimět někoho, aby udělal něco, co její nechtěl, např. jíst.
mít <koho k čemu>
Mít
vybízet
Vybízet znamená nutit, aby se někdo nebo něco zapojilo do nějaké činnosti; vyzývat k účasti.
vnucovat <co komu>
Vnucovat znamená nutit někoho, aby přijal něco, co nechce.
vynucovat <co na kom>
Vynucovat znamená naléhat na někoho, aby udělal něco, co nechce nebo nechce udělat včas.
vymáhat
Vymáhat znamená vyvinout úsilí pro získání něčeho, co vám náleží, často soudním způsobem.
nutkat (na moč)
Nutkat na moč je nutnost, aby člověk nutil sebe nebo jiného člověka k močení.
pudit
Pudit znamená vyzařovat odér, zejména nežádoucí, nepříjemný, zapáchající.
dráždit
Dráždit: vyvolávat nepříjemné pocity, vybízet k nepříjemnému jednání.
být nucen
Být nucen = povinnost, nutnost; muset jednat či jednat pod hrozbou nebezpečí/postihu.
musit
Musit je silné sloveso znamenající povinnost, nutnost nebo nutnost provést určitou činnost.
Podobná synonyma
dobírat si <koho>
Dobírat si znamená naléhat na někoho, aby udělal něco, co nechtějí nebo odmítají udělat.
představovat <koho>
Představovat znamená prezentovat, ukazovat nebo vystihovat někoho nebo něco.
odpovídat <čemu>
Odpovídat <čemu> znamená reagovat na otázku nebo požadavek nebo dát na něj odpovídající reakci.
podvádět <koho>
Podvádět znamená užívat nepoctivých praktik k získání nespravedlivé výhody nebo k omezení někoho jiného.
vyslechnout <koho>
Vyslechnout: poslouchat a vnímat řeč druhého člověka, naslouchat a vnímat jeho názor.
namlouvat <co komu>
Vyjednávat; prosazovat názor nebo požadavek, aby na něj druhá strana kývla.
přidělovat <co komu>
Přidělovat znamená rozdělovat například úkoly, úlohy nebo zdroje mezi lidi či skupiny.
popravovat <koho>
Popravovat znamená usmrcovat někoho trestným činem, obvykle je to trest smrti.
likvidovat <koho>
Likvidovat znamená bez milosti zničit, zrušit, zlikvidovat.
útočit <na koho>
Napadat, útočit na někoho fyzicky nebo verbálně, aby se dosáhlo nějakého cíle.
dávat tvar <čemu>
Dávat tvar: přizpůsobovat něco tak, aby vyhovovalo určitému účelu nebo požadavkům.
ovlivňovat <koho n. co> (ideově)
Ovlivňovat je tvořit, měnit nebo formovat něco nebo někoho.
vyplatit <koho>
Uhradit částku, kterou je komu náleženo, a to v hotovosti nebo jiným způsobem.
šikanovat <koho>
Šikanovat znamená fyzicky či psychicky napadat, ponižovat nebo obtěžovat někoho, koho se dotyčný bojí nebo cítí být ohrožen.
požehnávat <koho>
Požehnávat znamená dávat někomu naději, milost či štěstí; vyjadřuje se to modlitbou, požehnáním nebo dobrou přání.
vyčenichat <koho n. co>
Vyčenichat znamená provést úmyslně znevýhodňující diskriminaci člověka nebo věci.
demoralizovat <koho>
Zničit morálku, oslabit důvěru nebo sebevědomí člověka.
žalovat <na koho>
Žalovat: stěžovat si na někoho/něco před soudem nebo jinou autoritou.
vybavovat <koho čím>
Vybavovat znamená vybavit někoho nebo něco informacemi, vzpomínkami nebo schopnostmi.
okouzlit <koho>
Uhranout koho čím příjemným, nebo něčím, co je obdivuhodné.
osvobodit <koho>
Osvobodit: uvolnit někoho z vězení, z otroctví, z nějakého omezujícího prostředí nebo postavení.
dojít <k čemu>
Dojít: dosáhnout určitého cíle, místa nebo stavu, který se očekává.
uštvat <koho>
Uštvat
zběhnout <ke komu>
Ujít rychle, bez ohlášení, běžet pryč z místa, nebo od někoho.
přimět <koho k čemu>
Přimět: donutit (někoho) k něčemu; přesvědčit; vynutit si.
poroučet <co komu>
Poroučet označuje jednostranné nařízení nebo rozhodnutí, které se (často autoritativně) vyžaduje, aby se něco udělalo nebo neudělalo.
uhýbat <komu>
Uhýbat: vyhnout se čemu nebo komu; izolovat se, vyhýbat se, vyhýbat se setkávání.
tížit <koho co>
Tížit: působit příkoří, být pro někoho zátěží; činit něčí život obtížným, zatěžovat někoho fyzicky i psychicky.
vykázat <komu> (místo)
Vykázat
pobodat <koho> (vosy)
Pobodat vosy znamená udeřit je jejich bodnutím.